Христо Смирненски
Мишока

chitanka.info

Мишока[0]

Дете на втората гимназия

и шеста градска част,

в Европа, Африка и Азия

говорят сал за вас.

Подвижна като топка гумена,

незнаеща печал,

възтъничка, обаче румена

и ярка кат корал.

Дете на втората гимназия,

давно я ваший раб;

в кръга на моята фантазия

висите на канап.

И, представете си, сънувам ви

уловена в капан

и посред крясъци нечувани

ви пращат армаган.

Дете на втората гимназия

и най-трагичний клас,

смутен от тези безобразия,

събуждам се тогаз.

И мисля аз в кревата си

почти до сутринта,

Мишока[1] сигур пак изпати си

от свойта доброта.

Навярно пак загази я

по нещо някой час!

Дете на втората гимназия,

припада ми тогаз.

[0] Публикация: Непечатано приживе на Смирненски стихотворение. Печатано за пръв път в Хр. Смирненски. Съчинения, 1959 г., т. 2, стр. 457 по авторски ръкопис, който се съхранява в Института за литература при Българската академия на науките (инв. №45).

Стихотворението е посветено на Мария Павлова Апостолова, съученичка на сестрата на Смирненски в последния гимназиален клас.

Н. Измирлиева си спомня: „Христо следеше живота на моя клас в училището. Познаваше много мои съкласници. Един ден той написа на дълъг лист епиграми за много от тях, без лично да ги познава. Една моя палава съученичка грабна листа от къщи и го отнесе в училище. Целият клас се събра около нея. Гръмна смях. Никоя не можеше да повярва, че външен човек така добре познава и изобразява живота на класа“ (Сб. Спомени за Хр. Смирненски, София, 1955, стр. 43).

Запазени са само ръкописите на стихотворенията „На Мариам“ и „Мишока“. ↑

[1] Мишока — Мария Павлова Апостолова. ↑

Заслуги

Имате удоволствието да четете тази книга благодарение на Моята библиотека и нейните всеотдайни помощници.

http://chitanka.info

Вие също можете да помогнете за обогатяването на Моята библиотека. Посетете работното ателие, за да научите повече.